HUSET BATIATUS HAR FALLIT.
I FLERA VECKOR HAR SPARTACUS OCH DE FÖRRYMDA GLADIATORERNA
TERRORISERAT CAPUA.
SEPPIUS, EN UNG ÄDLING, HAR SKICKAT
SINA LEGOTRUPPER EFTER DEM...
Jag tror att han är död nu.
Agron!
Byte.
Skynda er. Ta allt av värde.
Spartacus, tänker du lämna hans kuk i solen?
Nej, jag tänker skicka ett budskap.
Till en gammal vän.
Pompejus var en dåre som lejde Sertorius utan stöd.
När har han någonsin valt förstånd före handling?
Han må vara gammal men han är lika våldsam som alltid.
Där ungdomen sviker segrar mognaden.
Rom kommer att förlora hela Hispania.
Om inte Pompejus trupper går samman mot avfällingen.
Vem skulle leda en sådan styrka till en ärorik seger?
Den nyutnämnde praetorn?
Jag tjänar republiken, Marcus.
Vi ska strida mot dess fiender om så krävs av oss.
Praetorns vackra dräkt har ännu inte blivit skrynklig.
Ändå talar han om krig och segrar.
Jag talar bara om viktiga ting.
Nog kan vi hitta sådana på närmare håll, Varinius?
Inte så länge Spartacus och hans gäng fortsätter att undkomma oss.
Honom bryr jag mig inte om.
Fler av unge Seppius män har slaktats
på vägen utanför Capua.
Han har låtit meddela att en av de döda bar ditt namn
inristat på bröstet.
En olycksalig boja.
Som snabbt slets av.
Cossutius väntar på mig.
Hälsa din dotter att jag beklagar
för att jag inte hade tid att träffa henne.
Hennes besvikelse dämpas nog med löften om att du kommer åter.
Kom, så äter vi.
Konsulerna tänker begära att du omedelbart skickas till Capua.
Det är bara ett simpelt bråk, Albinius.
Det förtjänar inte en praetors uppmärksamhet!
Du förde thrakern till romersk mark, Gaius.
Du gav den flinande jäveln Batiatus ditt beskydd
ögonblicket innan hans hus massakrerades.
En massaker som min dotter undgick med en hårsmån!
Varinius understödjer Seppius.
Blir det han som för Spartacus inför rätta,
kommer han att vända sin seger emot dig.
Ta hand om saken.
Annars kommer du aldrig att klättra högre i senaten.
Sänk inte svärden.
Åtta romare till har förpassats till dödsriket!
Peirastes!
Byt ut träsvärden mot stål för de som är redo.
Vitus! Pyrrhus! Lysandros!
Dela ut dem efter er förmåga
och kalla hit de övriga för demonstration.
Jag kommer att döda många romare.
Det tvivlar jag inte på.
Återgå till träningen.
Spartacus, vi behöver mat, inte fler vapen.
Stål och mynt var allt de hade.
Crixus män har det bättre.
Rhaskos!
Var är Crixus?
Han är hos Marcellus, fittmånglaren.
Dina män har skött sig bra.
Ge alla lika stora portioner.
Fan heller!
Låt kaninerna klara sig själva.
Ni har mer än nog.
Vunnet till priset av blod och fara.
Gör de något annat än latar sig?
Dela med er av vad ni har.
Jag säger det inte igen.
Jävla galler.
Rhaskos är en självisk dåre.
Han ser inte bortom sina egna begär.
Ingen ska gå hungrig i kväll.
Det är det enda som betyder något.
Och i morgon?
Då kommer ännu fler romare att dö.
Jag vill se dem alla dräpta.
Men inte till priset av ditt liv.
Jag har visat mig svår att döda.
Ingen kan mäta sig med dig.
Men för alla som inte är lika skickliga som du
är avmarschen till ergen österut efterlängtad.
Där finns det gott om vilt och få romare.
Det vore klokt.
Så varför stannar vi här?
Vad håller oss kvar här, så nära Capua och hotet från...
Spartacus!
Jag har hört att du försöker ge mina män order.
Nej.
Jag ville bara påminna dem om vad som är rättvist.
Du hade gjort samma sak om du hade varit där.
Jag ska tala med dem.
Det är bättre om du gör det.
Du har varit i staden igen.
Du hade kunnat bli upptäckt.
Ingen såg mig utom Marcellus.
Han kommer inte att säga något.
Bar hans blod frukt?
Ett namn. Trebius.
Slavhandlaren?
Visar han vägen till henne?
Marcellus berättade att han skötte köpet av Naevia.
Var finns han?
Han är i Capua en gång i månaden för att sälja sina varor.
Och doppa kuken på Arminius bordell.
Det var goda nyheter!
Men jag nöjer mig inte förrän Naevia är tillbaka hos mig.
Jag ska tala med dem nu.
Crixus?
Har du sett doctoren?
Ludus var hans blod.
Om jag såg de som spillde det...
Det vore att strö salt i ett dödligt sår.
Du slåss som en kärring! Döda honom!
En usel uppvisning.
Till och med för att vara i Vulcanalia.
Jag ber om ursäkt, magistrat.
Det var de bästa vi kunde hitta.
Folket vill ha skådespel, Mercato.
De måste få förströelse.
Annars sprider sig misslynne och panik.
Gladiatorer och spel,
medan Spartacus och hans mördargäng härjar fritt.
Din bror har kontroll över situationen, Seppia.
Tröstens ord...
...för de åtta män som mördades i morse.
Åtta?
Ursäkta mig!
Jag blev fördröjd av brådskande affärer.
Stämmer det, Seppius?
Har åtta till av dina män stupat för Spartacus hand?
Det har ingen betydelse.
Spartacus kommer snart att föras inför rätta.
Och vi får vår hämnd för vår älskade kusin Sextus.
Eller så går du samma öde till mötes och lämnar mig ensam.
Vilken bror skulle överge en så avhållen syster?
Om ändå Batiatus levde
och kunde känna stinget av skuld.
Spartacus och hans lakejer biter snart i gräset.
Jag har redan sänt bud till Rom om förstärkning.
Du kanske kan ordna bättre underhållning också.
Det här är obeskrivligt trist.
En usel uppvisning.
Jag har inget av värde.
Ord är allt vi söker.
Jag har inga ord heller.
Var inte du en av Batiatus män?
Du misstar dig.
Jag såg honom när han fortfarande styrde över arenan.
Jag var i Pompeji dagen då han mötte Theokoles
och var nära att stryka med.
Oenomaus blev kallad.
Du har tur som inte är han.
Han står anklagad för att ha trotsat sin dominus.
Det har utfästs en stor belöning för den som griper honom.
Och en ännu större för Spartacus.
Om någon skulle avslöja hans tillhåll
skulle en man som du kunna fortsätta hålla sig dold.
Som sagt, jag har inget av värde.
Lite pengar, då.
Jag beklagar!
Du är inte Batiatus man.
Du borde inte vara ute.
Jag ville se månen.
Janus älskar att titta på den.
Varro brukade sätta honom på sina axlar
och han sträckte ut händerna
och försökte plocka ner den från himlen.
Det kanske han gör en vacker dag.
Men inte på sin fars axlar.
Janus är för liten för att minnas.
Jag tror inte att han minns mig längre.
Du är hans mor.
Ett sådant band försvagas inte med åren.
Han kommer att lysa som solen när han får se dig igen.
Jag har drömt om det varje natt sen vi skildes åt.
Hans sneda leende och hans busiga blick...
Jag har sett dem så många gånger.
Hos hans far.
Det var det som drog mig till honom.
Jag förälskade mig i Varros skeva läppar
innan jag blev kär i själva mannen.
Precis som jag.
Mira talar om bergen i öster.
Jag funderar på att skicka dit män.
För att jaga vilt.
Din bror bor väl med Janus där i närheten?
Månen är närmare där.
Avståndet vore mindre.
Tror du inte att jag har längtat efter det?
Efter att komma bort från allt det här?
Jag är brännmärkt som fugitivus precis som ni andra.
Vilket liv kan jag ge min son under en sådant ok?
Inget.
Inte i republiken.
Alla pengar jag har tagit från romarna sen vi flydde...
De räcker till att köpa dig och din son fri lejd
-långt härifrån. - Spartacus...
Varros sista ord handlade om dig och Janus.
Att jag tar hand om dig.
Dem hade han inte behövt yttra.
Skicka bud till Crescentia
att jag måste flytta fram våra luncher till senare i veckan.
Och svara på Varis inbjudan till hans fest.
Vi ska inte gå.
Jag vet att du inte gillar honom, men han har mäktiga släktingar.
Vi måste gå dit.
Det anser inte din far.
Han skickar mig till Capua för att ta itu med Spartacus.
Jag ska tala med honom.
Han är orubblig.
Du är praetor, Gaius.
Att jaga efter förrymda slavar är under din värdighet.
Men det måste göras.
Jag lovar att vi är tillbaka i Rom
långt innan vårt barn kommer till världen.
Vi?
Du ska givetvis följa med.
Absolut inte.
Ut!
Jag beskyddas av Batiatus hus
bara för att dölja blodet på dina händer.
Det som hände Licinia var en olycka!
Hon var Marcus Crassus kusin!
Hon var en helvetes hora!
Ingen som kände till dådet
kan längre tala om det.
Låt oss lägga det bakom oss.
Det tänker jag göra.
Gå och gör dig klar. Vi ska bege oss till Capua.
Och sätta stopp för Spartacus förbannelse.
Tror du verkligen på Marcellus ord
som han bräkte fram med svärdet mot halsen?
Crixus tänker uppsöka Arminius och hans horhus.
Och jag ska stå vid hans sida.
Lyder vi den jävla gallern nu?
Jag lovade att hjälpa till.
Det gjorde inte du.
Jag klandrar dig inte om du låter bli.
Jag följer med dig.
Du övertygade mig vid "horhus".
Undvik onödiga risker.
Och att reta gallerna.
Övertalade du honom?
Känner du honom?
Att leda en så stor styrka till staden är vansinne.
Liksom allt man gör för en kvinnas skull.
Peirastes leder viltjakten.
Han för dig i säkerhet till din son
som du har saknat allt för länge.
Gör din pojke till en man.
Så att jag en dag kan hälsa honom som min bror.
Jag ska berätta för Janus om dig.
Om mannen som älskade hans far högre än någon annan.
Ger hon sig iväg?
Det är hög tid.
Det är hög tid för mycket i kväll.
Det är inte din strid, Spartacus.
Jag gav mitt ord.
Blod och heder.
De är fortfarande en mans signum.
Då ska vi klyva mörkret med romarnas vrål.
Sätt fart!
Trebius!
Var är Trebius?
Var?
Res dig upp!
- Nej! - Res dig upp, hora!
Ja!
Trebius!
Jag vill tala med dig.
Det vill inte jag.
Nej!
Din man?
Fler vakter! Kalla på...
Trebius! Jävla fitta!
Agron!
Det här är romaren som sålde mig och Duro till Batiatus.
Utan honom skulle min bror vara i livet.
Han vet var Naevia är.
Vi tar honom med oss!
Han överlever inte länge.
Det tar bara ett ögonblick.
Varsågod.
Mannen möter sitt öde. Det är det enda viktiga.
Du sålde en kvinna från Batiatus hus.
Mörkhyad, med sin dominas märke på axeln.
Var är hon?
Fan ta dig. Jag är redan död.
Det finns fortfarande liv i dig.
Tala, så ska jag göra slut på det fort.
Södern?
Det finns hus och gårdar långt från staden.
Såldes Naevia till en av dem?
Nej, hon skänktes från en dominus till en annan.
En gåva från Batiatus
för att få favörer i fälttåget mot den jävla edilen.
Hur väl bevakade är gårdarna?
Det skulle inte hjälpa om så gudarna stod vakt.
Hur många hus finns det där i södern?
Hur stort är området?
Hur ska du att Naevia är där?
Bara några få tillhör ansedda män.
Kukar som Batiatus sög för att nå dit han ville.
Folk kommer att se oss.
Vi måste vara försiktiga.
Kommer de orden från dig?
Stormen ber brisen att lägga sig!
Vilken nytta har Naevia av din död
om vi inte besinnar oss?
Hon har varit borta från mig alltför länge.
Jag har inte tid att sitta overksam.
Det har ingen av oss nu.
Vad menar du?
Med sina sista ord talade Trebius om Rom.
Om all död som har skickats från hennes sköte
för att skölja bort oss i floder av blod.
Soldater?
De kommer i gryningen.
Vem leder dem?
Staden är i panik.
Många dödades i räden mot Arminius.
Halt!
Se till att männen får mat och vila.
Låt genomsöka området i skymningen.
Ska bli, praetor.
Lediga! Ta med proviant.
Har du tillräckligt många män?
Det ser inte så ut.
De ska bara strida mot slavar, inte mot självaste Hannibal.
De är gladiatorer.
Ledda av Spartacus, Dödskuggans...
Var är magistraten?
Jag vill tala med en ansedd man.
Han är inte anträffbar efter kvällens...
Han ber om ursäkt.
Seppius kan ta emot.
Han har praetor Varinius öra.
Jag vill inte att han sticker sin tunga i mitt också.
Jag ska tala till folket och lugna dem.
I morgon bitti på marknadsplatsen.
Vad kommer du att säga?
Ordna saken.
Ja, praetor.
Varför har jag blivit förd hit?
Gaius, varför har jag blivit förd till det här huset?
Det är god utsikt över omgivningarna från berget.
Ludusen vid foten blir en bra garnison.
Gör som du vill.
Jag tänker åka till min fars hus.
Du stannar vid min sida.
Ställ i ordning huset nu.
Det här är vårt hem nu, Ilithyia.
Till dess att Spartacus har fallit.
Varenda sak i det förbannade huset
ska kastas utför stupet!
Vi ska köpa nya möbler för dyra pengar.
Vill min make ha mig här ska han få betala för det.
Torka bort alla blodspår.
Det stinker av Batiatus och hans bedagade hora.
Sätt fart!
Ja, domina.
- Vad har hänt? - När det gäller min hustru
vågar inte ens gudarna spekulera.
Har du förlorat förståndet?
Tala!
Ni borde ha meddelat att ni var på väg.
Vi skulle ha ställt till med fest.
Lucretia.
Ser du den?
Naevia, hämta vin till våra vördade gäster.
- Döda den! - Praetor!
Är det Batiatus hustru?
Blott hennes skugga.
Men hon lever.
Att överleva en sådan massaker... Det är en välsignelse.
Det skulle lugna folket om de fick veta det.
Naevia!
Ursäkta.
Jag vet inte vart hon har tagit vägen.
Varför gör du inget?
Hon kan bli en mäktig symbol.
Om folket får se att en kvinna
har överlevt Spartacus
och vågat stå upp emot honom kan du snart återvända till Rom.
Gaius, du kan inte låta henne leva.
Se till att hon blir badad och får vård.
Och ta reda på de smulor av förnuft hon ännu har kvar.
Den romerska armén?
Vi är döda!
Visa att du är en karl!
Vi bad aldrig om det här!
Ni gladiatorer leder oss i döden!
Din jävel!
Agron!
Vi visste att dagen skulle komma.
Några har fruktat den.
Andra har längtat efter den.
Men få har förstått dess innebörd.
Att detta ögonblick
var ödesbestämt.
Jag avgav ett löfte
till er alla att när Batiatus hus föll
skulle Rom darra inför oss.
Det är ni som ska skälva.
Jag har sett Glaber och hans män tränga in i staden.
Tillräckligt många för att döda er.
Strid med oss och jämna ut oddsen.
Mercato har meddelat
att Glaber kommer att tala på marknaden i morgon bitti.
Det vore klokt att ta tillfället i akt
och överge sådana tankar.
Doctore!
Det är inte längre min titel.
Vart ska du ta vägen?
Det finns bara en plats
för ett djur utan heder.
Han är förlorad för oss.
Hur många fler tänker du låta följa hans exempel?
Följ med oss, broder.
Vi kan gå söderut medan fege Glaber håller tal.
Han är anledningen till att jag är här.
Och till att min hustru är borta för alltid.
Du talar ofta om att jag ska vara försiktig.
Lyssna nu på dig själv.
Vi är redo!
Husslavar som låtsas vara män?
De är inte gladiatorer.
De är ingen armé, hur mycket du än önskar det.
Sov på saken, Spartacus.
När solen går upp hoppas jag att ditt förnuft har vaknat.
Vatten.
Hur har vi fått tag på det i denna torka?
Torkan är förbi sen länge.
Kommer du inte ihåg när den upphörde?
Det spelar ingen roll.
Kom, så ser vi till att du blir torr och får riktiga kläder.
Ditt sår.
Sår?
Hur fick du det?
Lämna oss.
Det måste ha varit hemskt.
Att vara fångad här i huset
med vilddjuren lösa...
Alla trodde att du var död,
krossad mot klipporna...
Med bara dina kvarlevor
som vittnesbörd.
Hur överlevde du alldeles ensam?
Lucretia...
Vi är vänner, inte sant?
De bästa vänner.
Du har många.
Aemilia. Caecilia.
Licinia.
Marcus Crassus kusin...
Det vore en stor ära att bli sedd tillsammans med henne.
Kan du presentera oss?
Nu ser vi till att du blir klädd.
Ilithyia!
Varför har du inte berättat något?
Du väntar barn!
Quintus och jag har försökt så länge.
Det är ett omen.
Ett tecken från gudarna.
Livet blomstrar i Batiatus hus.
Det är därför vi är kvar i Capua.
Det är därför du sände iväg Aurelia.
Du hoppades att Glaber skulle komma.
Nej.
Jag bad för det.
Vad ber du för nu?
Till gudarna som du inte tror på?
Skulle din hustru ha velat detta?
Att se sin make så plågad?
Det finns mycket hon inte hade velat.
Ändå sker det.
Följ med Crixus söderut.
Låt inte ditt hämndbegär drabba dem som du har befriat från fångenskap.
Inget liv ska spillas för mina begärs skull.
Vi ska hitta Naevia.
Och undkomma Roms grepp.
Långt från Spartacus namn som du har brännmärkts med.
Låt oss inte tänka på den osäkra framtiden.
Utan ta vara på nuet.
- Upp med er! - Rör på påkarna.
Var redo när befallningen kommer.
Du skäller som en dominus.
Fåren står stilla om de inte sporras av en nafsande käft.
Upp med dig!
Får valpens gnyenden samma effekt?
Vi kan jämföra våra bett och se efter.
Sluta bråka.
Jag vill veta vad Spartacus planerar.
I går natt talade de om försiktighet
och att ansluta sig till er i södern.
Och i dag?
Hans säng var tom när jag vaknade.
Det finns ingen anledning till oro!
Situationen är under kontroll!
Och Arminius? Kallar du det kontroll?
Nej.
Det var ett illdåd,
begånget av vildar som inte vet bättre.
Samma monster ödelade Batiatus hus.
Många liv gick till spillo den natten.
Ansedda kvinnor.
Hedervärda och mäktiga män.
Min egen kusin Sextus,
er älskade magistrat,
fanns bland de döda.
- Han talar sanning! - Vilddjur!
De stupade för bödlarna som bara söker blod och död.
De ska få betalt med samma mynt.
Men Spartacus leder dem!
Till och med Theokoles föll före honom!
Spartacus är bara en man!
Alla faller inte för hans svärd.
Hustrun till Quintus Lentulus Batiatus
trotsade det grymma anfallet från Spartacus och hans hundar!
Och tack vare gudarnas gunst
lever hon än.
Det är ett mirakel!
Det är en välsignelse!
Du har hamnat i skuggan.
Inte en tår!
Hon är deras budbärare!
Hämtad från dödsriket
för att framföra ett budskap.
Att Spartacus aldrig ska triumfera
över Capuas folk!
Han kommer...
- Han kommer... - Stilla dig.
Ändå hedrar gudarna oss med fler tecken på
att Spartacus slut är nära.
Döda henne! Slakta fittan!
Mina män hittade en grupp med Batiatus slavar
som härjade i bergen i öster.
Den här är den enda som fortfarande lever.
Innan hon dör av sina skador ska jag göra bruk av hennes tunga.
Med sina sista andetag
ska hon berätta var Spartacus och hans män gömmer sig.
De ska ryckas från de dödligas värld
av Gaius Claudius Glabers hand!
Fåfänge lille skit.
Jag tycker om honom.
Och jag tycker om svalkan i vår villa.
Omringa honom!
Grip honom!
Spartacus!
Grip honom!
Ta med dig Aurelia och fly!
Grip honom!
Du kan inte vinna det här.
Stanna och ge upp din hämnd.
Du är inte ett dugg bättre än Rhaskos och de förbannade gallerna.
Ni drivs bara av era egna begär.
Är någon av oss värda något för dig?
Det var därför jag gav mig av ensam.
En klen tröst om du hade stupat för Glabers män.
Agron skulle ha lett er söderut.
Vi behöver en ledare.
Inte en arg pojke
som knappt kan pissa utan att stänka ner alla runt sig.
Vad ska jag göra?
Låta mannen gå fri som dömde min hustru till slaveri?
Låta honom leva som tog ifrån mig allt?
Ditt hjärta slår fortfarande.
Lägg örat mot bröstet och du hör ingenting.
Men du är inte död.
Tack vare dig.
Jag är dig evigt tacksam.
Jag kom inte för att hjälpa dig, din dåre.
Jag kom för att hindra dig.
Skulle du ställa dig mellan Glaber och det som är hans rätt?
Precis som du skulle ställa dig mellan Naevia och mig.
Vad tror du händer om du dödar en praetor?
Senaten skulle spy ut eld och hämnd.
De skulle inte skicka ett fåtal män, som med Glaber.
De skulle skicka tusentals.
En riktig armé,
vilket vi aldrig kommer att bli.
Aurelia kallar på dig.
Spartacus...
Jag är här.
Lova mig...
Vad som helst.
Lova att du håller dig långt borta från min son.
Han får inte dö för att han följde dig,
precis som sin far och mor...
Glaber och hans män ska få betala i blod.
Hämta svärd.
Nej!
Vi ska bege oss söderut.
För att hitta Naevia.
Låt Crixus och de andra gallerna jaga förgäves.
- Spartacus! - Beslutet är fattat.
Vi måste stå enade.
Eller falla söndrade.
En hård läxa.
Vi ska befria alla slavar vi möter längs vägen.
Vårt antal ska växa.
Och när vi är en härskara
ska vi möta Glaber och romarnas horder igen.
Gudarna ska begråta deras lidande.
Andy Whitfield 1971-2011
En kämpe i rutan, en legend i våra hjärtan.